For længe siden i en galakse langt herfra...
- Hvad taler du om? - Sådan starter "Stjernekrigen".
- Det handler om julen, ikke rummet. - De holder da jul i rummet.
Kors, hvor er det koldt. Hvorfor ligger lageret ikke på Maui?
Hvorfor? Jeg elsker vinter. Kælke, sneboldkamp og gløgg.
Du er fra Rocky Mountains, hvor luften er tynd, så du er unormal.
Sagde ham, der fniser af "Grand Titaros".
Du ved godt, hvad det betyder på fransk, ikke?
Det løber ned af ryggen. Sjovt. Hvem er nu barnlig?
Her er fuld af bomber. Du kan skade min trommehinde.
Den røg i en bue. Det var slet ikke...
- Hvor er det bare fedt. - Bjældeklang.
Skumfiduser. Godt klaret.
En artefakt-ulykke. Lækker snestorm i et krus.
Hvad er det, der blinker?
Gud velsigne os hver især.
I dette hjørne har vi Joshua Donovan på 90 kilo.
- Alis handsker fra "Junglekampen". - Hej, Josh.
- Hvad laver de? - Man ser stjerner uden at møde dem.
Dér er den første mistelten.
- Den er ret stærk. - Kyssemysse.
- Den skal ned. - Den klarer jeg.
Det er første gang i lang tid, jeg har nogen at holde jul med.
- Vi kan spise dessert sammen. - Hvor akavet.
- Hvad mener I? - Vi tager hjem i julen.
- Beklager, Claud. - Det er helt i orden.
- Jeg og Joshua bliver hos Artie. - Hvad har I gjort ved mit kontor?
Jeg har købt noget til dig. Du vil elske den.
- Hvorfor det? - Det kaldes "en julegave".
Jordboer giver dem som tegn på kærlighed og taknemlighed.
- Nej. Ellers tak. - Artie, det er en julegave. Værsgo.
- Kom nu, Artie. Ho, ho, ho. - Skal vi skippe julestemningen?
Nogle af artefakterne er smadderfarlige.
Det er ikke Woolworths juleudstilling.
- Er I med? - Av.
Ned med det hele!
LOS ANGELES, CALIFORNIEN
Det glemte jeg at sige. I skolen gav vi hemmelige julegaver.
Matthew gav mig et mobiletui. Han taler ikke med mig, men vidste det!
- Jeg må nok give ham en chance. - Det lyder godt.
- Far, du arbejder igen. - Ja. Undskyld, skat.
- Det er uhøfligt. - Jeg lytter nu.
- Du lytter ikke til kvinder. - Og hvornår blev du kvinde?
Jeg er snart ti. Det er masser af livserfaring.
- Du har ret. Jeg må følge med. - Du hentede ikke juletræ.
- Mor sagde, du lovede det. - Hun digter, for hun er sur på mig.
Hun vidste, jeg ikke nåede det. Det nye indkøbscenter skal være klar.
- Det er jeg ked af. - Det er i orden.
Sig til Matthew, at far har et gevær og gerne vil se ham snart.
- Det gør du ikke, far. - Se. Jeg hørte efter alligevel.
- Jeg elsker dig, snuske. - Jeg elsker også dig, far.
Er der nogen?
Hallo! Hvad i alverden? Hvad... Vent!
Nej, nej, nej!
Nej!
Ho, ho, ho!
UARTIG
- Colorado Springs har lysshow. - North Carolina har fodboldmuseet.
Afbestil flyet. Rejserne er aflyst.
- Artie, det mener du ikke. - Vi har fået en sag.
- Er du sikker på, den er vores? - Vi får se.
Indbrud. Offeret sagde modvilligt, at den uvedkommende:
"Fløj ind i en sky af lys og forsvandt op gennem skorstenen."
Her er fantombilledet.
- Nej... - Det er bare løgn.
Stakkels Artie. Det er hårdt at være så sur, når det er jul.
- Var han også sådan som barn? - Det har jeg aldrig tænkt på.
- Sikken uhyggelig tanke. - Har jeg aldrig vist jer det?
Hold da op. Se, han ser endda glad ud. Er han født med øjenbrynene?
Han har sagt, at han var lykkeligst ved det klaver.
- Kan Artie spille? - Hans far var professionel musiker.
Han var kompositionslærer. Artie gik på Juilliard.
Da han startede i NSA, slog hans far hånden af ham.
- Hvad får ham til at smile igen? - Glückklavier?
- Glu-hvad? - Klavermærket.
Jeg lærte tysk ved CERN. Men ingen nævnte Glückklavier.
- Du er genial. Vi finder det. - Danke. Finder hvad?
- Klaveret. Arties yndlingssted. - Dét klaver? Hvordan?
Vores arbejde er at finde ting. Han voksede op i Philadelphia.
Vi leder efter klaverstemmere, der har set Glucki'en.
- Vil du spørge alle sammen? - Hvor mange kan der være?
I områdenummer 215 og 610...
- 486 af slagsen. - Vi deler os.
- Undskyld? - Telefonregningen bliver nok høj.
Lykkes det, får Artie sit livs julegave.
- Alarmen gik slet ikke. - Røg han op gennem skorstenen?
Jeg underholdt politiet, der troede, jeg var tosset.
- Skal Secret Service også grine? - Vi tror ikke, du er tosset.
Den er alt for smal. Julemanden er jo ret tyk, ikke?
Han klatrede ikke. Han...
...han schwishede. Og glitrede.
Schwishede og glitrede? Der er nogen, der bruger noget.
- Nej. Tag bare en blodprøve! - Nej. Det var ikke det, han mente.
Tro mig. Schwish og glitter er bedre end syden og splat.
- Endnu værre: Zap og bommelom. - Pete...
Newley, har du nogen fjender?
Jeg er rig, lykkelig og tynd. Det irriterer jo altid nogen.
Jeg mener nogen med et motiv. Er du ikke ved at bygge et indkøbscenter?
- Bliver noget så revet ned? - Gamle butikker, ingen besøger.
- En fyr blev sur. Den slags sker. - Det lyder som et motiv.
- Ham besøger vi. - Nu?
- Ja. - Javel.
Smid den under jeres onkel, når han sætter sig. Det er skægt.
Hurra. Har du dyre advokater med i dag, Newley?
- Der var indbrud. Secret Service. - Vi er nok meget vigtige.
Send ham herhen, hvis I finder ham. Så får han en fin gummikylling.
- Hvor er resten af kostumet? - Gør du grin med mig?
- Hvor var du forleden aften? - Her og søgte arbejde.
- Jeg er ved at gå konkurs. - Vil du klage, kan du henvende dig.
- Du får mere, end stedet er værd. - Min far byggede det.
Behold pengene. Ingen vil have et indkøbscenter mere.
Denne type butikker forsvinder. Tag pengene, mens du kan.
Hele kvarteret bliver revet ned efter nytår.
Pete...
- Pete, lad nu være. - Smågaver. Det elsker min søster.
- Tossen sælger gummibræk. - Ih, gid jeg havde købt det.
Det spreder ikke julestemning at smide ham ud efter nytår.
Han får penge. Hvad giver mere julestemning end et indkøbscenter?
Folk holder jul i mine indkøbscentre med julepynt og store juletræer.
- Hvornår var I sidst i "biks"? - Jeg voksede op i en.
Så ved du, jeg har ret. Jeg troede, personalet havde halv fridag i dag.
Pete, hvad er det?
- Skete det virkelig? - Den er efter Newley.
Ho, ho, ho!
- Sker det? Kan I også se det? - Ja.
Ja!
Jeg holder øje med dig, Larry Noodle.
Jeg er bare så skuffet.
Du er ikke den mand, de fortjener.
De er ikke vigtige.
Du har virkelig gjort ham sur i betrækket.
Tiden er gået. Få styr på dit liv, eller jeg tager det fra dig.
Farvel, Larry Noodle.
- Det var et woosh. - Og glitter.
Hold da op. Larry Noodle?
Det blev jeg kaldt som barn.
Myka, kan det tænkes, at vi så den ægte...
- Nej. Lad være. - Altså julemanden?
- Artie, kan det tænkes... - At julemanden findes?
Han kommer og går via skorstenen og fræser rundt som englestøv.
Det var julemanden. Vær sød, for julemanden mener det.
Sankt Nikolaus levede i Tyrkiet i 500-tallet.
Han lagde mønter i folks sko.
Den ægte julemand. Det her forklarer ret meget.
- Skriver du mental ønskeliste? - Måske.
- Han truede Newley. - Han er en nar.
Måske kan man udgive sig for julemanden med et artefakt?
Der er flere julelegender.
Der er mørke, uhyggelige ånder. Det var Krampus.
Sorteper findes også. Jeg forsker videre.
- Hvor er Claudia? - Min egen lille trold?
Hun planlægger nok flere juleoverraskelser.
- Er penge vigtigere end din datter? - Jeg har ikke tid nu.
- Du skulle pynte træet. - Det har jeg ikke sagt.
Jeg sendte dyr og antik pynt. Fik hun det?
Det er ikke det samme som, at far kommer hjem.
Min datter kan lide den slags. Hun er en gammel sjæl.
Hun bliver kun ældre. Endnu et år er gået. Hvor mange vil du gå glip af?
Jeg lovede intet. Jeg har styrtende travlt.
I må have mig undskyldt. Jeg har to møder, der venter.
- Hvorfor skulle hun lyve? - Hun er min eks.
- Måske står hun bag. - Hør her. Myka, afhør ekskonen.
Larry og jeg besøger datteren. Hvordan lyder det?
Kom nu. Aflys møderne. Nu kører vi.
Kom nu, Philadelphia er så flot på denne årstid.
MUSIKSKOLEN MERION
At ringe til 486 klaverstemmere er sværere...
...når kun én kan udtale klaveret. - Glückklavier.
Ja. Lad os droppe den plan.
Så sagde en, at stemmeskruerne kun laves af ét firma i Tyskland.
Vi ringer til dem. De ved, hvem der køber dem her. Se!
Hvad er det, der er så vigtigt ved et gammelt, støvet klaver?
- Skjuler det en skat? - Næppe. Men vi har set værre.
- Du godeste, Marlee! - Jeg hedder Marla.
Undskyld. Det er Artie, min chefs initialer.
Utroligt. Hvor meget koster det?
Jeg henter hr. Weisfelt. Han ejer det, ikke skolen.
Jeg har fundet det. Musikskolen Marion. Kom!
- Weisfelt? - Vil du købe klaveret? Hvorfor?
- Claud, er du der? - Hørte du mig?
Hvorfor vil du købe klaveret?
- Du er Arties far. - Hvad? Jeg glemte de her.
Møgungerne ødelægger Måneskinssonaten.
Det er ikke så sært, at Beethoven blev døv.
Verdens bedste julegave.
- Jeg elsker frugtkage. - Værsgo, far.
- Tak, min ven. - Det her ser...
Altså jeg mener...
Hvor var det lækkert. Jeg elsker den.
- Jeg har altså ikke bagt den. - Gud ske tak og lov.
Hold da op. Vi har præcis samme pynt.
- Julen er vigtig for os. - Kallie elsker gammel pynt.
Hun og faderen gik på loppemarked. Inden Larry altid arbejdede.
Ved du, hvem der truer ham? Måske en ny mand i dit liv?
- En, der vil gøre dig en tjeneste? - Der er ingen ny mand.
Har du hørt nogen kalde din eksmand for Larry Noodle?
Larry Noodle? Det har jeg ikke hørt, siden han var teenager.
- Han hadede det øgenavn. - I har altså kendt hinanden længe?
Siden gymnasiet. Du milde.
Vi var så lykkelige, da vi var fattige.
Jo større succes han fik, desto mere betød det for ham.
Larry Noodle. Jeg savner ham. Han var rar.
Nej. Nej. Glem det. Nej. Undskyld mig.
- Arties far. Kom nu, han er din søn. - Min søn forsvandt i årevis.
- Hvem gør det? - Flere, end du aner.
- Hvem er du? - Han fik nyt navn for din skyld.
- Hvorfor? Det er også lige meget. - Han forklarer det. Det bryder isen.
Jeg kværker ham. Vil han spille død, så er han død.
Ikke endnu, men snart. Han er døende.
Nemlig. Artie er døende. Vær sød at se ham, og tag afsked med ham.
Med din søn, der er døende.
- Må du godt sige det? - Arties far fortjener sandheden.
Ja, jeg er enig. Men Artie bliver måske sur.
- Hvis jeg siger alt? - Er der mere?
Artie tør ikke ringe til dig. Han tager skylden med i graven.
- Ja, men er... - Når han er død.
Okay.
Fint. Vent her. Jeg tager med.
- Det der ryger du i helvede for. - Det ved jeg.
Kallie sagde, du var herude. Du er uforbederlig.
Undskyld. Aftalen skal underskrives i dag, ellers går det hele i vasken.
I agenter kan nok slippe alt på kommando.
Nej. Jeg ved, hvordan det er. Jeg er jo her for at redde dig.
Jeg knokler ikke for min skyld. Hun skal have, hvad jeg ikke fik.
- Det er, så Kallie får det hele. - Sikkert.
Nej, ikke nu igen.
Du får alle chancer for at rette op på alt, Larry.
Hør her. Jeg ved ikke, hvem fanden du tror, du er...
Nej, nej.
- Nu sker det igen! - Se til Kallie, og bliv her.
- Du gode Gud. - Sker det tit?
Skift mening inden midnat. Ellers er du blot et juleminde.
Nu er jeg bange! Hvad skete der med hånden?
Pete, det er ikke julemanden.
- Det er dig. - Det er mig!
Ho, ho, ho!
Tik, tok, Larry Noodle. Tik, tok!
Larry Noodle forsvinder i aften!
Døre, aftræk og vinduer er lukkede. Intet kan trænge ind.
- Tror du, det er nok? - Ved du, hvordan julemanden virker?
Jeg tog fejl. Det er ikke julemanden. Han er rar. Det er Jule-Larry.
- Han ved alt om dig. Han er jo dig. - Hvad skal det sige?
- Sidst han kom, forsvandt den anden. - Det er skidt.
- Det siger du ikke. - Originalen svækkes af kopien.
Det lyder som identitetsoverføring.
- Til sidst kan jeres mand... - Forsvinde helt?
- Vent. Hvem er I? - Dem, der kringler det her.
- Og hvad er det så? - Dig, Larry Noodle.
Enten stoler du på os, eller også forsvinder du juleaften.
Hold ham lukket inde til efter midnat.
Jeps. Kaptajn Kirk lukker og slukker.
- Hvor har du været? - Savnede du mig?
Jeg var bekymret over papirarbejdet.
- Jeg har en overraskelse. - Lad mig slippe for juleriet.
Kom nu!
Far?
Jeg troede, du ville være tyndere.
- Undskyld os et øjeblik. - Efter 30 år er et øjeblik intet.
Av, av! Du niver!
- Hvad har du gjort? Og hvorfor? - Jeg troede, du ville se ham.
- Du skrev en sang til ham. - Klaver-nocturneen?
- Jeg ville have kontaktet ham. - Han er ældre end dig.
- Hvor langt tid har du? - Nu fikser du det her.
- Han er døende. - Hellige Guds moder.
Joshua ved det også. Han er døende. Han vil rette op på alting.
Han ville ikke tage skammen med i graven. Over at han afviste dig.
Tal med ham.
Far.
Det er dejligt at se dig.
Vi tog Glückie med.
Det kan jeg se. Tak.
Din lille pischer.
Jul i Californien.
Og så ham her.
Jeg tænker på min far.
Havde han kunne, havde han været hjemme til jul og fødselsdage.
Hver morgen, når jeg vågnede.
Ham her aner ikke, hvad han har.
Min far var ligesom ham. Optaget, aldrig hjemme.
Nu hvor vi har et godt forhold, er det mig, der har for travlt.
Man bliver som sine forældre.
- Hej! Hvad så? Er han her? - Lou, hvad laver du her?
- Du ringede. Tænk, at du har humor. - Tilbage i det sikre rum.
Du skrev, du ombestemte dig. Jeg kom straks.
Hvad er det for et brev? Det er min underskrift. Han skriver mit navn.
Hvem? Hvem skriver dit navn? Skifter du mening?
Nej. Jo. Det er en forfalskning. Jeg har ikke sendt det brev.
Nå? Wilkie, du kan godt gå hjem. Tak. Sådan.
- Gå hjem, inden alt... - Newley, pas på!
- Ho, ho, ho! - Hvad fanden var det?
- Glitter og woosh. - Og kidnapning.
Hjælp mig!
- De kom ned ad trappen. - Og kusine Silvia?
- Hun fandt en mand. - Med den stemme?
Han kan intet høre over et midter-C. Det går vist fint.
Hvert gryde har et låg.
Far...
- Det er trist, vi spildte al tiden. - Ja, det er trist.
- Nu er der så lidt tilbage. - Ja. Sådan er livet.
Guds veje er uransaglige.
- De sagde aldrig, hvad det var? - Hvad?
Den irriterende pige. Jeg spurgte aldrig, hvad du var døende af.
Mig? Hun sagde, at du var døende.
Jeg vil høre jer spille sammen. Artie, Izzy. Lyder det ikke fedt?
- Dør du ikke? - Er du skuffet?
- Du forsvandt. - Da du afviste mig.
Du lod hånt om os. Mor og jeg knoklede for at få dig på Juilliard.
- Du spilder alt for fascisterne. - Staten er ikke fascister.
Nå? Og McCarthy? Jeg måtte ikke arbejde, fordi jeg var russer.
Drop det der. Jeg ved alt om slægten i Rusland.
- Du er jo en tåbe. - Hør her!
- Har du ikke ødelagt nok? - Du skal ikke skælde mig ud!
- Jeg ville gøre jeres liv bedre. - Du løj for mig.
- Du sagde, vi var døende. - Det er alle jo.
- Skam dig. Du er en løgner. - Slet ingen respekt.
- Hun trodser mig altid. - Ingen pli. Ligesom Trudie.
- Præcis sådan. Blander sig. - Tror, hun ved bedst.
- Munden gik bare... - Er hun din?
Hvad? Nej, for pokker. Hun er ikke engang menneske.
Hun fiflede sig til at eksistere.
Godt sagt! Fiflede.
- Hun minder om Trudie. - Det sagde jeg jo!
- Kan du huske hendes bryllup? - Om?! Jeg er stadig sulten.
Jule-Larry hev Larry Noodle med op i himlen.
Ja. Til midnat, sagde han. Vi har nogle timer til gode.
- Larry lever, hvis vi kan finde ham. - Hvad laver du?
- Han spiser det ikke. - Du er også altædende.
Hvor tog jule-jeget ham hen? Til et gemmested?
- Til Nordpolen. - Det håber jeg ikke.
Kommer Jule-Newley fra Newley, hvor føler han sig så hjemme?
- Hos Lila? Lila og Kallie. - Og Kallie samler på pynt.
Hvad har du i tankerne?
Jeg tror, jeg har set artefaktet.
Far købte den til mig. Han ved, jeg kan lide antikviteter.
Han bestilte den fra Tyskland eller sådan noget.
Billedet af din eksmand.
Larry var altid julemand for ungerne i nabolaget.
- Kallie og Larry elskede det. - Må jeg lige se?
Ja.
Det er gamle patroner.
Tja...
Jeg tror, jeg ved, hvad det er.
Har I hørt om julefreden?
- Under første verdenskrig. - Nemlig.
Sergenten i marinen elskede at fortælle den historie.
Det var juleaften i 1914. Ikke som julen i Los Angeles.
Jeg mener belgisk jul. Istapper på næsen og sne i bukserne.
Der var ikke officielt våbenhvile.
Tyskerne tændte lys i skyttegravene og sang julesalmer.
Så stemte briterne i.
Dødsfjender, der lige havde skudt på hinanden-
- mødtes i ingenmandsland mellem skyttegravene.
De byttede julegaver. Slik. Souvenirer.
Mange improviserede ting.
Hvis noget nogensinde kunne få noget til at blive til et artefakt...
...var det det. Smider vi den ud og ser, hvad der sker?
Ikke uden Newley. Vi ved ikke, hvem der overlever.
Kallie, hvorfor lige det billede?
Jeg elsker det billede. Far var så sjov som julemanden.
Ville du ønske, at tingene var, som da din far var julemand?
- Ja, det ville jeg vel. - Bare rolig.
Det ønskede jeg så tit på din alder.
Det var vores sidste jul sammen.
Inden I...
Året, inden det første center åbnede, og virksomheden fik succes.
"Hvad har mere julestemning end et indkøbscenter?"
Der føler Newley sig hjemme. Der tager vi hen.
Bare rolig. Vi ringer. Vi tager den her med.
Fint. Hej.
Og en lille kage. Sådan. Hej!
- Se, Larry! Dit center! - Hvad vil du med mig?
Du fik rig mulighed for at forbedre dig. Men det lykkedes ikke for dig.
De har brug for mig, ikke dig. Du holder aldrig mine løfter.
- Du lovede at pynte træet. - Havde det været så svært?
- Du sendte det brev. - Så du kunne gøre det rette.
Det gør du aldrig. Folk fortjener noget bedre fra dig, Larry.
Kallie fortjener en far, der har tid.
Det får hun nu.
- Hvad laver du? Hvad er det? - Snart er du væk.
Så er jeg den virkelige.
Nej. Nej!
- Nej. - Farvel, Larry Noodle.
- Han er rigtigt i julestemning. - Kom nu.
- Hjælp! Jeg forsvinder! - Vi ved, at teslaen ikke virker.
Da jeg rørte ham, kom han tilbage.
Menneskelig kontakt stopper det. Du tager Newley. Jeg tager pynten.
Hvad har vi her? Julemandens lille hær.
Hvor er de søde.
- Ja. Nøddeknækkere. - Pete? Pete.
Vent!
Fint. Indstil skydningen. Newley, hold fast.
- Hvad er det? - Plan A, der ikke virkede.
Du sendte Kallie pynten. Hun ville have, julemanden fandtes.
- Hun foretrak dig for mig. - Nej, for den far, hun havde før.
- Inden alting handlede om penge. - For hende! Hun forstår det ikke!
Hun er lille! Hun ved kun, at du ikke er der.
- Der er ikke nok tid. - Du burde have taget dig tid.
Verden bliver bedre med mig i stedet for dig, Larry.
- Kallie får en bedre far. - Nej!
- Lad far være! - Kallie!
- Hvordan gjorde hun det? - Hun er barn, og det er jul.
- Han ændrer sig ikke og har tid. - Det er lige meget!
Jeg vil have ham, selvom han aldrig er her. Du må ikke gøre ham noget!
- Giv mig en chance til. - Hold op! Det er min skyld!
Nej, Kallie. Jeg gjorde det mod mig selv. Mod os. Det er min skyld!
Jeg ønskede ikke, det skulle ske. Jeg ville bare...
Hvad nytter penge, når jeg er væk? Du vokser så hurtigt.
Er jeg her ikke, er jeg bare den, der betaler nogle regninger.
En, der taler med dig på nettet. Så kan jeg lige så godt forsvinde.
Jeg vil ikke forsvinde.
Jeg vil være der og se dig.
Jeg vil være den far, du husker.
Mere end noget andet.
- Nu, Kallie! Giv din far et kram. - Far! Far!
Lille skat.
JULENS ARNESTED
- Kom nu, Myka. Hvad får jeg? - Nej, nej og atter nej.
- Vi åbner gaverne efter maden. - Jeg sagde jo, hvad du får.
- Ja. Hvorfor gjorde du det? - Kan du lide det?
- Jeg har din frakke på. - Kaptajn Nemo.
- Jeg fryser. - Du skal da knappe den.
- Jeg troede, knapperne var til pynt. - Det er alle knapper på dig.
- Ved du hvad? - Du får nogle lange underbukser.
- Der dufter af kalkun. - Min kalkun! Min kalkun!
- Arthur. - Far. Du skal høre det her.
Det arbejde, jeg lavede og laver. Det er godt. Vi redder mange.
Du sagde, det var nødvendigt. Jeg tror på dig.
- Da vi startede... - Det er nok. Du har allerede 12.
Vil du have 10? Ser du...
Du opgav musikken.
- Det var hårdt. - Jeg opgav den ikke.
- Jeg tog den med. Husker du? - Ja.
Se på bagsiden.
- Kan du se, at jeg har... - Skrevet den færdig.
- Nu skal du spille den. - Ikke nu. Nu?
- Hvornår så? Om 30 år? - Så lad gå.
- Husk, at den ikke er færdig. - Det er den aldrig.
Musik bliver aldrig færdig.
- Din fingersætning er et mareridt. - Far, jeg har skrevet den.
Shakespeare skrev drama, men optrådte ikke.
- Du ødelægger det. - Du ødelægger musikken.
Lad mig ordne det. Din hånd. Sådan.
Far, flyt hånden.
- Spis ikke fyldet af skålen. - Det er så lækkert.
- Jeg vil ikke have dine baciller. - Åbner I gaver?
- Ikke inden maden. - Jeg burde vente, men...
- Claudia har lavet dem til alle. - Hvor er den flot!
- Jeg elsker den. - Artefakterne, der næsten dræbte os.
- Hvor betænksomt. - Klap i, og sig tak.
Tak.
- Det er Arties. - Det er Leenas.
- Visdommens perle. - Hej? Lidt hjælp, tak.
Artie, Izzy! Så spiser vi!
Trist, du ikke holder jul med familien.
Det er lige meget.
Efter Newley forstod jeg, at man skal være sammen men dem, man elsker.
- Var ikke så blødsøden. - Fint. Jeg tager dig på nødderne.
Så starter festen. Sådan.
- Vil I have lyst eller mørkt kød? - Jeg vil have lyst.
- Skal Artie ikke sige noget? - Mener du en bordbøn?
Ja, bordbøn. Det gør den irriterende ikke-jøde.
Hold hinanden i hånden.
Fint nok. Baruch ata adonai...
Hun siger det forkert!
GOD JUL FRA LAGER 13
Helle Kaiser-Nielsen www.broadcasttext.com